ANDREW LLOYD WEBBERS FANTOMEN PÅ OPERAN
PARIS 1919
AUKTION I DAG
Såld. Ert nummer, sir? Tack.
Nummer 663. En affisch från operans uppsättning av Chalumeaus "Hannibal".
Får jag tio francs? Fem francs bjudet.
Sex...sju. - Sju francs bjudet av er, sir.
Åtta? Första, andra... och såld till monsieur Deferre.
Tack så mycket.
Nummer 664: en träpistol och tre människokranier-
-från 1831 års uppsättning av "Robert le Diable". Tio francs bjudet.
Nummer 665: en speldosa i papier- maché, formad som ett positiv.
På den sitter en apa i persiska kläder och spelar cymbaler.
Detta föremål hittades i operans källare och fungerar fortfarande.
Kan budgivningen börja vid femton francs?
Femton, tack. - Ni bjuder tjugo, sir. Tackar.
Madame Giry bjuder 25. Tack. - 25 bjudet. Bjuder någon 30?
Trettio. - Och trettiofem?
Då går den för trettio francs. Första, andra...
Såld för trettio francs till vicomte de Chagny. Tack, sir.
Nåt för samlare, minsann
Och precis som beskrivningen hon gav
Spelar du än när vi vilar i vår grav?
Och så har vi nummer 666: En ljuskrona, i delar.
Vissa av er minns nog den märkliga historien om fantomen på operan.
Ett mysterium som förblir oförklarat.
Det här lär vara just den ljuskrona...
...som förekom i den berömda katastofen.
Vår teaterverkstad har reparerat den och även dragit elektriska ledningar.
Kanske att vi kan förjaga spöket från gamla tider...
...med lite upplysning. - Mina herrar...
Paris 1870
-Välkommen, vicomte. -God dag.
Ni har gjort min klänning för lång!
Mina herrar...
Vår nya uppsättning av Chalumeaus "Hannibal".
Monsieur Lefevre, jag repeterar!
Monieur Reyer, madame Giry, mina damer och herrar, om jag får be...
Ni har hört ryktet om att jag ska dra mig tillbaka.
Jag kan bekräfta att det är sant-
-och jag har nöjet att presentera Opera Populaires nya ägare:
Monsieur Richard Firmin och monsieur Gilles André.
De har skapat sig en förmögenhet på lump.
-Metallskrot, faktiskt. -De måste vara väldigt rika!
Och vi har den stora äran att presentera vår nye beskyddare:
Vicomte de Chagny.
Det är Raoul!
Innan min far dog...i huset vid havet...
Han var min barndomskärlek, och jag hans.
-Han kallade mig "lilla Lotte". -Så stilig han är!
Min familj gynnar all konst, särskilt världberömda Opera Populaire.
Signora Carlotta Giudicelli, vår sopransolist sedan fem säsonger.
Signor Ubaldo Piangi.
En ära. - Men jag hindrar er repetition.
I kväll ska jag se er triumfera. - Jag ber om ursäkt.
En gång till, tack.
-Han känner inte igen mig. -Han såg dig inte.
-Vi är speciellt stolta över vår balett. -Jag förstår det.
-Särskilt den lilla blonda ängeln. -Min dotter, Meg Giry.
Och den fantasiska skönheten... Ingen släkting till er?
Christine Daaé. Hon är mycket lovande, monsieur Firmin.
Daaé? Är hon släkt med den berömde svenske violinisten?
Hans enda barn, föräldralös vid sju års ålder, då hon kom hit.
-Föräldralös? -Jag betraktar henne som min dotter.
Vill ni vara vänliga att gå åt sidan.
Kliv inte på min klänning!
De vill bara se dansen!
Vicomten ser fram emot kvällens galaföreställning.
Allora...
Jag hoppas han är lika intresserad av balettflickor som de nya direktörerna!
För jag tänker inte sjunga!
Jag slutar nu. - Hämta min vovve! Adjö!
-Vad gör vi nu? -Krälar i stoftet...
-Jag går nu, jag har fått nog! -Världsberömda skönhet!
Ljuvliga diva!
Sångens gudinna!
Monsieur, visst sjunger Elissa en underbar aria i akt tre?
-Kanske att ni... -Jo...men nej!
Jag har ingen kostym för akt tre, den är inte klar! Och jag avskyr min hatt!
Skulle ni inte kunna sjunga den bara för oss, som en ynnest?
Om inte monsieur Reyer misstycker...
Om mina direktörer befaller det.
-Monsieur Reyer? -Om min diva befaller det.
Ja, det gör jag! - Tysta, allihop!
-Varför drar ni er tillbaka? -Av hälsoskäl.
Ni också!
-Signora... -Maestro.
Gode gud, signora...!
Lyft upp den!
-Fantomen på operan är här. -Buquet, vad pågår där uppe?
Det var inte mitt fel, jag stod inte ens i närheten!
Det är ingen där, monsieur.
Om det är någon där måste han vara ett spöke...
-Signora...det är sånt som händer. -Sånt har hänt de senaste tre åren!
Men har någon hindrat det? Nej! Och ni två är inte ett dugg bättre än han!
"Sånt händer..."!
Om ni inte hindrar att det händer blir det ingen sång heller!
Amatörer.
Adjö, nu går jag!
Lycka till. Om ni vill mig nåt är jag i Australien.
Signora Guidicelli kommer väl tillbaka?
Tror ni det?
-Jag har ett brev från operaspöket. -Alla är visst besatta!
-Han välkomnar er till hans operahus. -Hans?
Han befaller att ni fortsätter att hålla loge fem tom åt honom.
-Och han påminner om sin lön. -Hans lön?
Monsieur Lefevre gav honom 20 000 francs i månaden.
Ni kanske har råd med mer, med vicomten som gynnare.
Jag hade hoppats få meddela det i kväll, med vicomten i publiken.
Men nu måste vi ställa in föreställ- ningen eftersom vår stjärna är borta!
-Men det finns väl en ersättare? -Ingen kan ersätta "La Carlotta"!
Vi måste betala tillbaka en slutsåld föreställning!
-Christine Daaé kan sjunga rollen. -En balettflicka? Var inte dum.
-Hon har en fantastisk sånglärare. -Vem då?
Jag vet inte vad han heter.
Låt henne sjunga för er. Hon är mycket skicklig.
Låt gå. - Kom, var inte blyg. Kom...
Från början av arian då, tack, mademoiselle.
-Mina nerver... -Hon är mycket vacker.
Tänk på mig
minns mig med ömhet när vi sagt farväl
Och tänk på mig lite ibland
försök att lova det
När du finner att ditt hjärta längtar efter friheten igen
Om du har en stund att tänka
ägna den åt mig
Vår kärlek var ju inte evigt ung
konstant som havet var den ej
men om du ännu kan minnas
tänk en stund på mig
Tänk, så mycket såg och gjorde vi
Tänk inte på hur allting kunnat bli
Tänk på mig, nu när jag vaknar värkande och tyst
Och tänk dig nu hur jag försöker glömma vad jag mist
Och minns den tid, tänk på den än en gång
på allt du gör nu utan mig
Aldrig kommer väl den dag när jag kan glömma dig
Är det sant? Är det där Christine?
Bravo!
Länge sen, det var så länge sen
vi var ju inte mer än barn
Kanske minns hon inte mig
men jag minns henne än
Blommorna och sommarfrukten dör
allt har sin tid, precis som vi
men jag ber dig ändå nån gång
snälla, tänk...
...på mig!
Bravo! Storartat!
Häpnadsväckande!
Brava, brava, bravissima!
Christine, Christine
Vart i all världen tog du vägen?
Åh, du sjöng så ljuvligt!
Önskar jag visste vad du döljer
Vem är det som lärt dig?
Meg, när din mor tog med mig för att bo här...
Varje gång jag gick ner hit för att tända ett ljus för min far...
En röst från ovan...
...och i mina drömmar... han fanns alltid där.
Du förstår, när min far låg för döden...
...sa han att en ängel skulle beskydda mig.
En musikens ängel.
Christine, tror du det? Tror du att din fars ande hjälper dig?
Vem skulle det annars vara, Meg?
Far talade om en ängel
och i min dröm dök han upp
Nu, i min sång, får jag känslan
av att han är här
Här inne hörs en röst som kallar
dold någonstans, viskar
Och han är säkert alltid med mig
Mästaren, den osynlige
Christine, du måste ha drömt det
sånt kan ju aldrig ens ske
Christine, du talar i gåtor
inte alls likt dig
Musikens ängel, hjälp och led mig
-Ge mig av din ära -Vem är din ängel?
Musikens ängel, göm dig inte
hemlighetsfulle ängel
-Han är hos mig alltid -Din hand är kall
-Och omkring mig -Du är så blek, Christine
-Det skrämmer mig -Var inte rädd nu
Du var mycket duktig, lilla vän.
Han är belåten.
Vicomte! Miss Daaé är visst ett riktigt fynd!
Vi kanske ska presentera er?
Mina herrar, den här visiten vill jag helst avlägga ensam.
-Tack... -De har tydligen träffats.
"Lilla Lotte lät tankarna fara iväg... Lilla Lotte tänkte:"
"Tycker jag mest om dockor eller troll eller skor...?"
-"Eller gåtor, klänningar..." -Våra utflykter på vinden...
-"Eller choklad." -Far spelade fiol...
Och vi läste mystiska nordiska sagor för varann...
"Det jag älskar mest, är när jag ligger och sover som bäst..."
...och drömmen är fylld utav änglamusik
och drömmen är fylld utav änglamusik
Du sjöng som en ängel i kväll.
Far sa: "När jag är i himlen ska jag skicka musikens ängel till dig."
Far är död nu, Raoul, och musikens ängel har besökt mig.
Utan tvivel. Och nu ska vi gå ut och äta supé.
-Nej. Musikens ängel är så sträng. -Det ska inte bli så sent.
Du måste byta om. Jag säger till min kusk. Två minuter, lilla Lotte.
Nej, vänta!
Oförskämd pojk, ett modelejon
Solar sig i din glans
Dåraktig är den unge tuppen
som vill åt min seger!
Ängel, jag hör dig och jag lyssnar
Stanna hos mig, led mig
Ängel, min själ var svag, förlåt mig
Kom hit till mig, herre!
Snart, kära barn, får du veta
varför jag gömmer mig så
Se på din bild där i spegeln
och i den finnsjag!
Musikens ängel, som mig leder
ge mig av din strålglans!
Musikens ängel, låt mig se dig!
Kom, sällsamma ängel
Jag är din musikens ängel
Kom till mig, musikens ängel
Vems är den rösten?
Jag är din musikens ängel
Kom till mig, musikens ängel
Jag sov, han sjöng för mig
i drömmens famn
rösten som kallar mig
ropar mitt namn
Är det en dröm igen?
Jag inser nu:
Fantomen på operan finns här
djupt inom mig
Sjung än en gång med mig
vår märkliga duett
Jag kontrollerar dig
på alla sätt
Du vänder bort din blick
och ser dig om
Fantomen på operan är där
djupt inom dig
De som har sett på dig
med fasa fyllts
Jag är den mask du bär
Och mig de hör
-Din ande och min röst -Min ande och din röst
de är nu ett
Fantomen på operan är där
djupt inom mig
Han är där, fantomen på operan
Sjung, musikens ängel!
Sjung, min ängel!
Sjung för mig!
Sjung, min ängel!
Sjung för mig!
Jag har fört dig
till den vackra musikens tron
till mitt rike, där alla ska hylla musiken
Musik
Du har förts hit
för ett syfte, och endast ett
Sen den stunden jag hörde din sång
vill jag ha dig här hos mig, för att höra din sång
För musiken
min egen
Natten stegrar
skärper alla sinnen
Mörkret ger
och väcker fantasier
Tyst kommer nu alla
försvarsmurar att falla
Ömt och stilla
läggs natten framför dig
Grip den, njut den
känn hur den förför dig
Vänd dig bort ifrån
dagens vassa ljus och dån
Vänd din håg ifrån dagljusets romantik
Och hör hur natten spelar sin musik
Blunda nu, och ge efter för en hemlig dröm!
Tänk ej mer på den värld du levat!
Blunda nu
och släpp själen din
helt fri
Och ditt liv blir en annan mening i
Mjukt och skickligt
låt musiken smeka
Hör den, känn den
hur den kan beveka
Öppna sinnet nu
och släpp ut det som är du
låt dig svepas med av mörkaste mystik
de gåtor natten bär i sin musik
Släpp din själ på en resa till en helt ny värld
Och glöm bort hur du levt där ovan jord
Låt din själ ta dig med varhelst du vill
Bara då kan du till slut
bli min
Ge dig hän åt
ljuvaste berusning
Rör mig, tro mig
njut av kroppens tjusning
Länge har jag drömt
om de sidor som du gömt
så ge efter för min egen harmonik
den kraft som bor i nätternas musik
Bara du gör sången magnifik
Hjälp mig skapa nätternas musik
Christine?
Som gul pergament är hans hud
Ett stort svart hål har han där ingen näsa finns
Ni måste alltid akta er
annars fångar han er med sitt magiska lasso!
De som talar bredvid mun
kan få ångra att de sagt något alls
Joseph Buquet, tig nu still!
Håll din hand jämt beredd i ögonhöjd!
Vad jag minns så var det dis
Täta slöjor på en spegelblank sjö
Det brann vaxljus överallt och i den sjön flöt det en båt
Och mitt i båten satt en man
Vem var figuren i skuggan?
Vem döljer sig bak en mask?
Ve dig! Din lilla snokande Pandora!
Din lilla demon! Är detta vad du ville se?
Lömskhet! Din lilla falska Delila!
Din lilla huggorm! Nu kan du ju aldrig bli fri!
Niding!
Usling!
Värre än du anat
Törs du titta på mig nu
eller ens tänka på mig?
En vidrig skepnad från helvetet
som dock i smyg vill till himlen
men i smyg, men i smyg
Christine
Kärlek växer fram
Du lär dig se en annan man
dold bakom monstret nu
det hemska skalet så odjurslikt
men drömmer i smyg om skönhet
men i smyg, men i smyg
Åh, Christine
Vi måste återvända. Dårarna som driver min opera saknar dig snart.
-"Mystiskt" skriver en tidningsman -"Mystiskt, hur en sopran försvann"
"Mystiskt", så har ryktet gått, "mystiskt, och vi misstänker brott"
Våra sångerskor försvinner först Carlotta, nu Christine
Men vi har utsålt i dag
Skvaller säljer mycket bra
Vi är vana vid affärer men inte på detta sätt!
Våra stjärnor försvann ändå jublar man - opera!
Må fan ta Glück och Händel, med en skandal blir det succé!
-Elände! Alla överger mig! Elände! -André, lugna dig!
Nytt publikrekord! Tänk på kassan då!
-Tänk på all publik! -Vem ska sjunga då?
Se på kön, om jag får be!
Du har alltså fått ett med...
"Kära André, vilken tjusig gala, Christine var med ett ord sublim"
"Det var trevligt att få se Charlotta gå"
"Apropå det, kan ni inte slänga ut en diva som är så gott som slut?"
"Herr Firmin, låt mig nu påminna: min lön är ännu ej betald"
"Sänd till spöket, och fort så har vi det gjort, var god vänd:"
"Ingen vill vara skuldsatt, det är bäst att ni nu gör som jag har sagt."
Vem kan vettlöst skicka sådant? Någon utan nåt förstånd!
-O. och S. står det sen -Vem tusan är den?
-Operaspöket! Det är ju från vettet! -Att göra det på det sättet!
-Och han vill vi ska betala! -Och hans krav är ej banala!
Han förväntar sig arvodering, vilken tok!
Var är hon? Jag menar miss Daaé! Var är hon?
-Det vet vi inte! -Det är väl ni som skickat ett brev?
-Ni pratar nonsens! -Visst inte!
-Hon är inte med er? -Visst inte!
-Var det inte ni som skrev det här? -Vad skulle vi ha skrev? Skrivit!
"Frukta inte för miss Daaé."
"Musikens ängel har henne under sina vingars skugga."
-"Försök inte att träffa henne igen." -Vem har skrivit det?
-Var är han, er fine beskyddare! -Vad är det nu?
Jag har ert brev här - jag tycker inte om det ni skrev!
-Ni skrev det inte? -Nej, aldrig!
-Ni har alltså inte skrivit det här? -Vad skulle jag ha skrivit till er?
"Era dagar på Opera Populaire är räknade."
"Christine Daaé sjunger er roll i kväll."
"Bered er på en stor olycka om ni försöker ta hennes plats."
Alltför många brev för min smak De flesta handlar om Christine
Henne talas det om allt sedan vi kom
-Miss Daaé har återvänt -Och vi hoppas att inget ont har hänt
-Var befinner hon sig nu? -Att hon är ensam är nog bäst
-Hon är så trött -Får jag gå dit?
-Nej, monsieur, ingen går dit nu -Ska hon sjunga i kväll?
-Här har jag ett brev -Får jag se det!
"Mina herrar, jag har skickat er flera mycket älskvärda brev"-
-"som talar om hur mitt operahus ska skötas."
"Ni har inte följt mina instruktioner."
Ni ska få en sista chans.
Christine Daaé är hos er igen
Och jag är mån om hennes sångkarriär
När ni åter sätter upp "Il Muto"
ska ni därför ha Carlotta i pojkrollen
och låt miss Daaé tolka grevinnans roll
Rollen som miss Daaé spelar kräver intagande charm
Och rollen som pagen är helt tyst
så min rollbesättning är med andra ord helt rätt
Jag ska se föreställningen från loge fem, som ska hållas tom för mig.
Om ni ignorerar min befallning kommer en stor katastrof att inträffa.
Jag förblir, mina herrar er underdånige tjänara. O.S.
Christine! Det är en komplott för Christine!
-Vicomten skrev det, älskaren! -Hur kan ni tro det?
-Signora! -Det ändrar inget! Signora!
-Stjärnan är ni! -Och så förblir det!
Mannen är galen! Miss Daaé spelar rollen som pagen
Den som är stum. Carlotta spelar vår huvudroll!
Försök inte få mig att stanna!
Ni är bara inställsamma!
Jag vägrar lyssna! Ni bara förolämpar mig, er primadonna!
O Padre mio! Dio!
Håna hans ord, men akta er
För ängeln vet och ängeln ser
-Signora, vi ber er... -Ni byter ut mig!
Vi bönfaller er...
-Det blir en tid av fruktan nu -Jag måste till henne, var är hon nu?
Signora, sjung för oss! Inga martyrknep!
Vad kommer då att ske härnäst?
Vill ni ge denna till miss Daaé?
Publiken behöver er!
Och vi behöver er!
Vill ni inte hellre ha er kära lilla ingeny?
Signora - nej!
De vill ha er!
Primadonna, ni scenens första dam
Vi dyrkar er, och alla ber
och bönfaller!
Kan ni gå hem när de ropar ert namn?
Tänk, för dem är ni gudinna!
Primadonna, förtrolla oss igen
-Er musa med -Och dem ni tjusar här ute
Kan ni försaka en given succé?
Sjung, primadonna, vi ber!
Christine nämnde en ängel
Primadonna, din sång ska få nytt liv
-Jag får inte inte svika min publik -Hon har hört musikens ängel
Tänk, min publik ger mig alltid sitt stöd
-Vi får vår opera -Hon får sitt rampljus!
Divor sätter en på prov!
-Primadonna, din sång ska aldrig dö -Hennes sång är så himmelsk
Order! Varning!
-Och vettlösa krav! -Vettlösa krav är något vanligt
Som jag ska glänsa och lyfta min roll
Säkert kommer ännu fler värre krav!
De får inte ge efter för kraven!
Divan vet att flickan varit sängkamrat till mecenaten
Raoul och vår subrett, i kärlekens duett!
Fast han förnekar det så tror ju alla det!
Intriger i sån mängd på scenen är befängd
Men med fiolers stråk och på ett annat språk
Det är just en sån intrig publiken önskar sig!
Det är perfekt för operan!
Primadonna, nu väntar världen er
Nu väntar dom, vem tycker om att bli lurad?
Lys upp vår scen som ni alltid har gjort
Sjung, primadonna
igen!
Öppna då!
Det sägs att den gossen väckt vår husfrus lidelse
-Hans nåd skulle nog dö av chock -Han utsätts för skratt och skrock
Anar han minste lilla går det illa En sån skam!
Det går åt skogen om man är otrogen!
En sån skam!
Serafimo, du har klätt ut dig perfekt!
Vem knackar på?
Kära fru, släpp in din käre make
Det är just sånt som publiken älskar.
Min vän, jag far till England i affärer nu
Och jag lämnar dig med jungfrun
Men jag skulle gärna ta med mig jungfrun!
Den gamle narren far nu!
Grevinnan de Charbourg! Hon har inbjudit oss till sin salong.
-Sånt hände aldrig i lumpbranschen. -Metallskrot.
Serafimo - så sluta låtsas nu
Du är ju stum, men kyss mig när min man är borta!
Gav jag inte instruktioner om att loge fem skulle hållas tom?
-Fantomen på operan är här. -Det är han.
Du har inga repliker, din lilla padda!
En padda, madame? Det kanske är ni som är paddan.
Måste du spruta på hakan?
Jag ber om ursäkt... - Maestro, om jag får be...
Mina herrar, jag ber...
Hennes röst...!
Mamma!
Bort!
Mina damer och herrar, vi ber om ursäkt.
Föreställningen kommer att fortsätta om tio minuter...
...och grevinnans roll kommer att sjungas av miss Daaé.
Till dess ber vi om överseende en liten stund.
Under tiden får ni avnjuta baletten från tredje akten i kvällens opera.
Maestro, får vi be om baletten.
Baletten! Nu genast!
Tack!
Ni är avskedad!
-Är du oskadd? -Vi är inte säkra här.
Mina damer och herrar, var vänliga och sitt kvar.
Håll er lugna, det var bara en olyckshändelse.
-Varför tar du mig hit? -Det är för farligt! Han dödar dig!
Hans ögon hittar oss! Hans lömska blick
-Om han så måste döda tusen män -Glöm bort din hemska mardröm
Fantomen på operan mördar om igen!
-Det finns ingen fantom på operan! -Min Gud, vem är han då?
-En jägare? -Med dödens mask
Jag kommer aldrig ur
hans fasta grepp
I denna labyrint som omger dig
Fantomen på operan är här djupt inom mig
Det finns ingen fantom på operan
Raoul, jag var där
i hans värld, där är alltid natt
I en värld där allt dagsljus upplöses till mörker
mörker
Raoul, jag såg det!
Tror du nånsin jag glömmer det?
Kan jag någonsin undfly hans form?
För hans ansikte var så förvridet och hemskt
där i mörkret
mörkret
Men hans röst fyllde själen min med ljuv musik
och den ljöd inom mig så änglalik
Hans musik lyfte mig till himmelsk höjd
Och jag kände en ojämförlig fröjd
Det var en dröm du drömde då
Men i hans blick
fanns all världens sorgsenhet
Så bedjande
både kärleksfull och grym
Christine
Tänk inte på mörkret
Glöm bort allt otäckt nu
Jag är här, ingen gör dig illa
Mina ord värmer dig stilla
Låt mig ge dig frihet
Låt dagen trösta dig
Jag är ditt stöd i världen
och hjälper dig på färden
Lova älska mig i alla stunder
Uppfyll mig med ljuvlig framtidstro
Säg att du behöver mig för evigt
Lova mig att allt är sant, ja, svär
Det är allt jag begär
Dig vill jag beskydda
Låt mig leda dig
Du är trygg, som du behöver
All fara är nu över
Jag önskar mig frihet
En värld utan nåt ont
Och jag vill ha dig med mig
Så håll om mig och led mig
Så ge mig då din kärlek hela livet
Låt mig rädda dig från ensamhet
Säg att du vill ha mig här bredvid dig
Låt mig bara vara där du är
Christine, det är allt jag begär
Ge mig då din kärlek hela livet
Säg det nu och jag ska följa dig
Dela varje dag med mig var natt, var morgon
-Älskar du mig? -O ja, jag svär
Älska mig, det är allt jag begär
Låt mig bara vara där du är
Älska mig
Det är allt jag begär
Jag måste gå, de undrar var jag är Följ med mig, Raoul
Christine, min kära!
Kalla på din droska
och vänta utanför
Och snart finns du där med mig
Bevaka mig och led mig
Jag gav dig musiken
lyfte upp din sång
Nu lönar du mitt hjärta
med outsäglig smärta
Han blev djupt förälskad
av din vackra sång
Christine
Ni ska bittert ångra denna dag
för att ni bröt fantomens lag!
MASKERADBAL
-Monsieur André! -Monsieur Firmin!
Det är en ståtlig fest vi ordnat
prologen till ett gott nytt år
-Vilken kväll, vilken fröjd! -Ja, jag är rätt nöjd
-Skål för oss! -Här är alla glada
Det är skada att fantomen missar det!
Maskerad! Pappersmasker på parad
Maskerad! Dölj dig nu, göm ditt ansikte i mängden
Maskerad! En förvillande charad
Maskerad! Se dig om, där finns masker runt omkring dig
Mycket spetsar och krås narr och kung, gast och gås
Gr¨nt och svart, dam och präst Spår av rouge, och en best - miner!
Ta en tur, en svängom, virvla runt här i kväll i denna karusell
Vem är det? Ingen vet
Kjolens svep, läppens darr hjärter ess och en narr - miner!
Drick dig mätt, tills du drunknar i en ljusbalett
Men vem vet vem du är? Maskerad!
Skrikigt gult och snurrigt rött Maskerad!
Se och njut, dina sinnen slås av häpnad!
Maskerad! Heta blickar som förför - maskerad!
Stanna upp, fullt av leenden omkring dig!
Maskerad!
Alla skuggor andas lögn - maskerad!
Du kan lura en vän som trott han känt dig
Maskerad!
Lömska blickar, ögonkast Maskerad!
Göm dig fort men alltjämt förblir du jagad!
-Vilken kväll! -Man blir alldeles säll!
-Hela grädden, förstås -Alla tittar på oss
-Tre månader -I lugn och ro
-Och den ljuvaste frid! -Utan brev, skål fär det!
-Och en skål för en strålande tid! -Och våra vänner bredvid
Och må vår strålglans aldrig dö
-Vilken underbar dag! -Och vilken maskerad!
Tänk bara! En hemlig förlovning. Se, här står din blivande brud. Tänk!
Men varför så hemlig? Vad har vi att dölja? Du lovade mig.
-Nej, de ser. -Låt dem titta, då.
Det är en förlovning, inget brott.
Christine vad är du så rädd för?
Inte gräla
Låtsas nu
och du ska förstå allt sen
Varför tystnar ni så tvärt?
Trodde ni att jag var borta för gott?
Har ni saknat mig, messieurs?
Jag har skrivit en ny opera!
Och här är mitt partitur
"Don Juan triumferar"!
Jag har skrivit den för er
Innan ni börjar vill jag ge er några råd:
Carlotta måste bli aktris
Inte strutta runt på scenen som hon gör
Vår Don Juan måste bli smal
Tänk på hälsan när man uppnått Piangis år!
Direktörer, lär er det:
ni ska sköta om affärer inte konst!
Vår stjärna sen - miss Christine Daaé
Hon gör så gott hon kan
Hon har en vacker röst
Men hon vet att för att bli virtuos
måste hon lära sig mer
Om hon kan komma tillbaks till mig
läraren
Du är bunden till mig, och du tillhör mig!
-Vänta! -Jag vet inte mer än nån annan.
-Det är inte sant! -Monsieur, fråga inte.
Det har skett alltför många olyckor.
Jag ber er, madame för allas vår skull.
Nå, då så...
Det var många år sen.
Det fanns en kringresande cirkus i stan. Zigenare.
Jag var mycket ung. Jag var balettelev.
En bland många.
Vi bodde i operahusets sovsalar.
Kom!
Kom in!
Kom in och se Djävulens barn.
Se, mina damer och herrar: Djävulens barn!
Mördare!
-Åt vilket håll? -Ditåt!
-Han kommer undan! -Han har dödat honom!
Jag gömde honom undan den grymma världen.
Det enda han har upplevt sedan dess är det här operahuset.
Det var hans lekplats, och nu är det hans konstnärliga område.
Han är ett geni. Han är arkitekt och formgivare-
-kompositör och trollkonstnär. Han är ett geni!
Men det är uppenbart att genialiteten har blivit galenskap.
-Vart ska ni åka, mademoiselle? -Till kyrkogården.
Till min fars grav, tack.
-Vart åkte de? -Till kyrkogården.
Lilla Lotte tänkte på allt och inget.
Hennes far lovade att skicka musikens ängel till henne.
Hennes far lovade...
Du var en gång allt jag hade
Vilka lyckostunder
Du var då min vän och fader
Men min värld gick under
Åh, jag önskar du var här igen
Önskar att du fanns hos mig
Men i min dröm så ljuv och öm
var du hos mig igen
Om jag ändå hört din röst igen
Men det kan jag aldrig få
Drömmen om dig hjälper inte mig
göra allt det jag drömt
Här står klockor och skulpturer
minnesstenar kalla
Men de är ju fel kamrater
du var varm mot alla
Så många år - sorgen känns svår
minnena plågar mig!
Åh, jag önskar du var här igen
men jag måste ta farväl
Och ge mitt liv nytt perspektiv
så att jag kan bli stark
Inga minnen mer
Ingen smärta kvar
Jag får sluta att tänka på min far
Hjälp mig ta farväl
Hjälp mig ta
farväl
Irrande barn, så hjälplöst vilse
fylld utav din längtan
Är du då ängel eller spöke?
Vem är det som står där?
Ängel, din röst den bär på löften
eko av min längtan
Du har gått ensam så länge
utan din faders beskydd
Mitt sinne kämpar emot dig men min själ är din
Musikens ängel, övergiven
fast du gav mig konsten
Ängel, du skyddar mig på vägen
Kom till mig, min ängel
Jag är musikens ängel
Kom till mig, ängel...
Nej, Christine, vänta!
Den där mannen...varelsen är inte din far!
Nej, Raoul!
Inte på det här sättet.
Det här betyder krig mot er båda!
Vi har varit blinda
ändå är sanningen så ytterst uppenbar
Nu har vi en chans att snärja vår sluge vän
-Vi lyssnar. -Låt höra.
Vi spelar hans spel
sjunger hans verk, men kom ihåg att vi har trumf!
För om miss Daaé sjunger är han säkert också här
-Vi håller porten låst -Har polisen där
Och ser till att de bär vapen, ridån går ner - hans välde dör!
Raoul, jag är rädd. Tvinga mig inte till det här.
Det skrämmer mig.
Tvinga mig inte till detta eldprov.
Han kommer att fånga mig, det vet jag.
Då skiljs vi åt för alltid, han släpper mig aldrig.
Det jag en gång drömde om fruktar jag nu.
Om han hittar mig får det aldrig nåt slut.
Och hans sång kommer aldrig att lämna mig sen
Hans sång kommer aldrig att lämna mig sen
Du sa ju själv
att han bara är en man
Men om han finns
jagar han oss
tills vi dör
Jag vet ingen råd vad kan jag svara dig?
Mitt liv sätts ju på spel om jag ska rädda mig
Kan jag förråda den som lärt mig sjunga så?
Blir jag hans offer nu?
Vad ska jag välja då? Han dödar alltför lätt, han mördar allting gott
Jag kan ej vägra det
Jag önskar att det gått åh Gud
Jag vill helst säga nej Vad hemskt kan vänta mig
i hans, fantomens opera?
Christine, Christine
Jag känner dina kval
Men allt vårt hopp står till det val som du gör nu
Hur blir ödet mitt?
Jag avskyr att avbryta nöjet
men mitt skämt tröttar oss
Alla väntar förstås
Släpp min opera loss!
Här ska herrn servera fram
Här ska köttet läggas i
Här ska kvällens offerlamm
uppge ett förtvivlat skri
Stackars jungfru! Du har njutit det söta men blev förledd
Och du får betala dyrt
snärjd i någon annans bädd!
Fram med jungfrun, fram med mat!
När mat och mö serverats herrn
Don Juan triumferar
än en gång!
Passirino, trogne vän Säg mig planen än en gång
Herrn, er gäst tror jag är ni Jag är herre - ni betjänt!
När ni sågs bar du min rock, hon vet inte vem det var
Hon tror att hon träffar mig, fast det är en annan karl!
Hugger in på mat och dryck stjälar det som tillhör mig
Blygsamheten drar sin kos när hon har berusat sig
"Jag är hemma" med er röst, slår i dörren med ett brak!
Och jag säger: "Göm dig med mig här i mitt gemak!"
Stackaren har ingen chans!
Ta min rock, mitt svärd, min hatt Hon blir min i natt
Om bara jag kan hålla mig för skratt!
Hon tänker bara på glädjande ting
I hennes hjärta bor kärlekens dröm
Herre?
Passirino
Iväg, nu är fällan gillrad
och bytet snart fast
Du har kommit
för att stilla ett djupt begär
och den önskan du hittills har dolt i det tysta
tysta
Jag tog hit dig
för att leva ut vår passion
Inom dig har du redan gett dig åt mig
Inga fler murar, du har gett dig hän åt mig
Nu är du här hos mig
utan ånger
och beslutsam
beslutsam
Nu finns ingen återväg
och bakåtblickar
Vår låtsaslek är framme vid sitt slut
Nu finns inte "om" och "när"
lönlöst med motstånd
Lev ut din dröm och ge dig bara hän
Brinner en eld i själens djup?
Vilka begär väcks i dig då?
Och vilken njutning finns framför oss?
Nu finns ingen återväg
En sista tröskel
Vad ljuvt och underbart delar vi då?
När vi förenats sen vi två
Du har fört mig
till en punkt bortom alla ord
till den punkt då det enda som finns kvar är tystnad
tystnad
Jag har kommit
fast jag knappt visste något skäl
Men min dröm var att vara dig nära i famnen tätt samman
oskyddade, tysta
Nu är jag här med dig
utan ånger
Jag är beslutsam
beslutsam
Nu finns ingen återväg
Det är för sent nu
Vår lidelse kan vi nu släppa fram
Nu finns inte rätt och fel
En sista fråga:
När ska vi två då äntligen bli ett?
När ska vår åtrå flamma upp
och knoppen slutligt gå i blom?
När ska vi hänge oss åt elden?
Nu finns ingen återväg
En sista tröskel
Ett sista steg
och vi förtärs av eld!
Och det finns ingen
återväg
Ge mig av din kärlek hela livet
Lova rädda mig från ensamhet
Säg att du vill ha mig här bredvid dig
Låt mig bara vara där du är
Christine
Det är allt jag be...
Åh, gode Gud! Piangi, min älskade!
-Herregud! -Vi är ruinerade!
-Vart har han fört henne? -Kom, så ska jag ta med er dit.
Men håll handen i höjd med era ögon!
-Jag följer med! -Nej Meg, stanna här.
Kom, monsieur. Gör som jag säger.
Ner igen till mitt avskyvärda fängelse!
Till den djupaste hålan av min själ!
Till helvetet som är min mörka grav!
Varför blev jag fjättrad till en plats så fasansfull?
Inte för någon bottenlös synd, utan för mitt otäcka ansiktes skull!
Ta fast den mördaren, han ska bli fast!
Jagad som ett villebråd mött med avsky överallt
Ingen vänlighet från nån ingen medkänsla nånstans
Christine...
Varför?
Håll upp handen högt i ögonhöjd
Nu vågar jag inte gå längre.
Tack.
Har du frossat färdigt nu, är din blodtörst släckt?
Ska jag nu falla offer för din kropps lust?
Det öde som dömt mig att bada i blod
har även förnekat mig all kärlekens fröjd
Vår kärlek förgiftas av min vanställdhet
Mitt yttre väckt
min moders känslokyla
En mask
fick jag för att det hemska skyla
Allt hopp är förbi och ditt öde det ska bli :
att i evighet få se
det du ser nu
Ditt ansikte
väcker ingen fasa nu
Det är din själ
som är otäckast av allt
Vänta! Jag tror bestämt vi har besök!
Herrn, det är minsann ett nöje utan like!
Jag har hoppats på att se er här
Och nu slår önskan in
-En otroligt lyckad kväll! -Släpp nu!
Jag ber, låt henne gå fri nu! Är ni så hjärtlös?
-Så innerligt din älskare ber -Min kärlek, betyder den inget?
-Min kärlek! Förbarma er lite! -Men ingen har medkänsla med mig!
-Christine... - Släpp mig in dit. -Ja, kom in hit!
Monsieur, ni är välkommen!
Tror ni jag gör henne illa?
Skulle hon sona brott
synder ni har begått?
"Kalla till er kusken nu!" "Håll handen högt i höjd med ögonen!"
Inget kan rädda er nu, utom möjligen Christine!
Lev ditt liv här med mig
Mot din kärlek blir han fri
Vägrar du, blir det din käres död! Där är ditt val!
Nu finns det ingen återväg!
Den medkänsla ditt öde väckt i mig
den har nu släckts - jag hatar dig!
Christine, förlåt mig, åh förlåt mig, Jag gjorde det för dig
Farväl, fallna idol och falska vän!
Allt hopp det har nu krossats
-Säg att du älskar honom -Allt hopp är ute nu
-Och mitt liv är över! -Lönlöst att kämpa
-Vad du än väljer nu... -Hur du än gör nu...
-...förlorar du! -...så vinner han!
Tänker du leva här med mig
eller ska detta bli hans död?
Så om hon ljuger blir jag räddad?
-Nu finns ingen återväg -Musikens ängel
-...varför detta? -Säg nej!
Släng inte bort ditt liv för min skull!
Hans liv får du betala denna gång
Nu kan ni inte vända om
Du bedrog mig
Jag gav dig mina tankar utan förbehåll.
Du tröttar ut mig - gör ditt val!
Du som har levat i mörkret
vad för ett liv har du haft?
Gud, ge mig styrka att visa
vi ska dela allt!
Ta fast den mördaren...
Ta henne, glöm mig och allt det här...!
Lämna mig ensam. Och glöm allt ni sett!
Gå, låt dem inte hitta er!
Ta båten. Svär att aldrig berätta!
Hemligheterna ni känner till om ängeln i helvetet...
Fantomen på operan är där, djupt underjord...
Gå nu! Lämna mig ensam!
Maskerad
Pappersmasker i parad
Maskerad
Håll dig gömd så att världen aldrig når dig
Christine, jag älskar dig
Bara du kan göra sången rik
Det är över nu
med nätternas musik
CHRISTINE 1854-1917
GREVINNA DE CHAGNY ÄLSKAD MAKA OCH MOR